Text hämtad från www.Undertexter.se
Översättning: SSG SweSub Group © (zozlow & hfsloser) www.SweSub.nu Resync: Bullit
En ny dag gryr.
Bara några få inser i vilken skuld vi står till dem som gjort det möjligt.
Till de som vistas bland oss. Anonyma, till synes helt vanliga.
De som ödet fört samman för att hela och rädda oss från oss själva.
Kan evolutionen göra det för små varelser, varför inte för de här människorna?
Om nån här får veta vad jag är, vad händer då?
- När slutar de? - Jag vet inte.
Hon är en splitterny leksak och hon är bara min.
De är fortfarande bland oss därute-
-i skuggorna, i ljuset. Vi passerar dem utan en blick.
Utan att misstänka nåt, utan att veta.
Vet de ens själva än?
Att de är förbundna med ett gemensamt syfte.
Av ett påtagligt faktum, att de är speciella.
Teleportering, återbildande av vävnad. Det är inte längre teorier.
Jag har sett det själv.
- Och när ödet helgar dem... - Jag heter Hiro Nakamura.
- Jag är från framtiden. -...hur kan de undvika det?
Du kanske känner dig instängd här, men det är inget mot buren de låser in dig i.
Hur länge kan de förbli osedda innan ödet-
-eller deras medmänsklighet tvingar fram dem igen?
Hur vet de vad som väntar dem, när det till slut händer?
Heroes Säsong 2 Episod 1 "Four Months Ago"
De här speciella människorna finns inte bara bland oss.
De bär på en förbannelse. Ett virus som blockerar deras krafter-
-och leder till deras död. På senare tid har jag upptäckt en smitta-
-som riktas mot enbart de här personerna.
En sjukdom som hotar att utplåna dem och förstör därmed-
-utvecklingsfördelarna för vår ras.
Utan den utvecklingen, blir den moderna världens utmaningar-
-som klimatförändringar, terrorism och sinande resurser-
-ett i det närmaste oövervinnligt ok att bära.
Mänsklighetens öde står på spel.
Med tillräckliga anslag och forskning kan vi stoppa sjukdomens spridning.
Jag uppmanar alla att föra det här vidare och bekämpa dem som vill dölja sanningen.
Tack för att ni kom.
Inspirerande föreläsning, dr Suresh. Får jag besvära om en autograf?
Er far hade varit så stolt.
Även er syster...
- Vem är ni och varför förföljer ni mig? - Jag är oviktigt.
Jag känner igen er från tre av mina föreläsningar.
Ska företaget "samla in mig"? För ett år sen hade jag flytt, men inte nu!
Bra, för annars hade jag inte kunnat erbjuda er ett jobb.
Det har jag redan provat och det slutar inte lyckligt.
Vart ska ni ta vägen, dr Suresh? Ingen tror ens att de existerar.
Er fars bok fanns under parapsykologi, mellan hypnos och bortförd av aliens.
De tar er inte på allvar. Alla tycker att ni är knäpp.
Jag tycker inte det. Vill ni verkligen rädda världen...
...så låt mig i alla fall få bjuda på en drink.
- Skakade vi av oss dem? - För tillfället.
Vi måste röra på oss.
Vi har flytt i 120 mil nu. Jag orkar inte mer.
- Vi har inget val. - Vad händer om vi inte klarar oss?
- Åker vi fast kan folk dö. - De dör om vi slutar fly.
På tisdag är vi i USA. Där kan vi få svar på våra frågor.
Förresten lovade jag mamma att se till att du inte saktar ner.
- Alla mina val gick förra terminen. - Du borde vara glad på din första dag.
- Det är jag. - Lätt för dig-
-som slipper simma med hajarna bland andraårselever i gymnasiet.
- Jag har inte en vän. Jag är hajmat. - Ingen fara.
Alla ser likadana ut som ungarna i Texas.
Kanske inte hon. De kanske är lite mer...
...sofistikerade här, men du kommer att smälta in.
- Säger du det så. - Kom ihåg vad vi pratade om.
Ja då. Jag heter Claire Butler.
Det är inte bara namnet, utan allt. Lita på att företaget fortfarande är aktivt-
-och de hittar oss om vi inte sköter oss perfekt, så från och med nu...
...måste du vara fullständigt vanlig.
- Jag ska inte utmärka mig. - Räck inte upp handen på lektion...
-...och tänk inte ens på hejaklacken. - Det har jag lagt bakom mig, pappa.
- Försvinn i mängden bara. - Uppfattat.
Att du skjutsar mig till skolan drar till sig uppmärksamhet.
Skulle det inte vara enklare för alla om jag...
...hade min egen bil?
Din mor och jag tänkte överraska dig på födelsedan nästa månad...
...men...
Herregud! Tack! Tack, pappa!
- Den är din. - Precis den jag ville ha!
Claire...
Jag kan bara inte...
...låta bli och tänka på hur många gånger du har fått börja i en ny skola.
Förlåt för allt jag utsatt dig för.
Jag hoppas att du vet hur mycket jag älskar dig.
Ursäkta.
Fan...
Inte nu igen.
Redo.
Det förflutna är inte så värst tryggt.
Inte så tryggt för dig heller.
Herregud! Du är Takezo Kensei.
Min hjälte!
Jag måste rädda dig!
Jag säger det bara en gång till. Kom ut med händerna över huvudet.
Jag vet att det är surt att New York- polisen dyker upp hemma hos dig-
-men det händer när man tar nån som gisslan.
Jag vill bara att alla kommer härifrån välbehållna.
- Upp med händerna! - Jag är gisslan!
Skjut henne. Jag är gisslan.
Skjut henne. Skjut henne!
Skjut henne.
Hur visste du?
Hur visste du vem du skulle skjuta?
Tonläge och blicken. Gisslan såg mig i ögonen, den andre på utgången.
De flesta lägger märke till pistolen under killens tröja.
Ja, självklart det med.
Killar som blir skjutna som du blev-
-brukar ta ledigt resten av dan.
Jag har...velat bli polis hela mitt liv. Fyra kulor i bröstet förändrar inte det.
Vi tänkte dra ut på det här och få dig att fundera, men vad tjänar det till.
Ta av dig den där.
Vi tänkte att... du hellre vill ha en äkta.
- Vill du ha den? - Ja! Tack så mycket...
Tänd era brännare, men var försiktiga.
Har du dödslängtan?
Menar du det där? Jag ville bara kolla hur varm den var.
Jag är ganska säker på att den är varm. Det kallas en låga.
- Jag bara fånar mig. - Som du gjorde i morse.
När du klev ut framför min bil. Ingen fara, en intressant start på dan.
- Jag heter West. - Claire.
- Du är väl ny? - Ja.
Vad är du?
- I vilket avseende? - Är du en av dem?
- Eller en av de andra? - Jag vet inte riktigt vad du menar.
Jag ska klargöra: Är du en robot eller en utomjording?
Alla är en av de två. Robotar gör som de blir tillsagda-
-och håller sig till flocken. Utomjordingar däremot, gör vad de vill.
- Jag vet inte. Måste jag välja? - De flesta måste det.
- Vad är du? - Okej, allihop.
I kampen för överlevnad, vinner den lämpligaste på bekostnad av sina rivaler.
Vem var det som sa det?
Journey of The Beagle? Utveckling?
Någon?
Charles Darwin.
Den var lätt.
Det verkar bli min turdag.
- Vad kostar det? - 3 500 kronor.
För det kommer ni till Sonora. Då har ni knappt 100 mil kvar till USA:s gräns.
- Är ni gifta? - Vi är syskon.
Ännu bättre. Du kan åka med mig i framsätet.
Det kan du glömma!
- Då får ni inte åka med. - Hon stannar hos mig.
Vi åker i baksätet.
Du är försenad.
- Jag tror att jag kom i tid. - Jag tror att din klocka går fel.
Vet du vad? Max Grossman försökte pussa mig idag.
- Parkman? - Ja.
- Får jag prata med er en stund? - Visst. Går det bra med dig?
- Är allt bra? - Jag är bara lite bekymrad.
Molly har somnat på lektionerna. Hon säger att hon har haft mardrömmar.
Hon har livlig fantasi och det kan jag inte göra nåt åt-
-så jag försöker bara få henne att känna sig trygg.
Angående det... Det är inte min sak, men er situation är inte den stabilaste.
- Min situation? - Era skador och er skilsmässa.
Min skilsmässa är min ensak och allt ni behöver veta-
-är att Molly är älskad och väl omhändertagen.
- Hon har det tufft, mr Parkman. - För att hon haft några mardrömmar?
De här är orsaken.
Hon började rita dem för nån vecka sen. De blir värre för varje dag.
- Gode Gud... - Jag måste få fråga.
Vad är det här? Den finns med på alla teckningar.
Med all respekt för er och Hiro, men nu är det gått fyra månader-
-och han har inte synts till. Han kanske inte återvänder.
I nästan 30 år har jag varit besviken på min son.
En drömmare som inte åstadkom nåt.
Det var först när Hiro påbörjade sitt uppdrag-
-som jag såg hans styrka, mod och vishet.
Det finns ett arv som jag förväntas att föra vidare till honom.
Jag väntar tills Hiro återvänder.
Jag är en tålmodig man.
Det kan inte vara sant.
- Var fick du tidningen ifrån? - Från ert kontor.
Vad är det för nåt? Vad betyder det?
Inom ett dygn...
...kommer jag att dö.
- Vad gör du här, mamma? - Det är dags att gå vidare, Nathan.
- Han är död. - Det vet du inte.
Låt hans saker vara. Han vill ha dem när han kommer tillbaka.
Du är full.
Tur att din far inte är här.
Det vore bra om inte du heller var det.
Du dödade din bror och stötte bort Heidi och barnen.
Hade du gjort som vi planerade hade han varit vid liv än.
Tänk att jag nästan gjorde som du sa.
Du är ond, mamma.
Ut härifrån.
Jag klarade det!
Vad hände? Hur kom vi hit?
Jag förde hit dig. De var på väg att skjuta dig.
Det är inte värt att dö för 50 ryo. Hälsa Kensei att han kan behålla pengarna.
Om du inte är Kensei...
- Vem är då det...? - Vad gjorde du?
Du fick honom att fly. Vad gjorde du?
Hur fick du dem att skingra sig?
Sätter jag en pil i den ledarens hjärta blir jag en väldigt rik man.
- Takezo Kensei? - Vad är du för nåt?
Nån sorts munk? Fast du är konstigt klädd för att vara det.
- Du bär glasögon som en läkare. - Jag är ingen munk!
Jag är er störste beundrare. Jag vet allt om er, Takezo Kensei.
Jag kan alla berättelser om er och jag stal ert svärd.
Är du hjälten Kensei?
Här heter jag Kensei, men jag har aldrig kallats hjälte förut.
- Du är försenad! - Min dotter började skolan idag.
- Jag ville se till att det gick bra. - Vad har jag med det att göra?
- Tonerpatroner kom igår kväll. - Ja, jag var här då.
När ska de bli installerade? För det verkar inte som om nån gör det.
Jag gör det idag.
Om jag inte var här och höll järnkoll på dig då?
Du har jobbat här några månader nu. Det är dags att du visar vad du kan.
När jag var vice chef, var allt på plats innan första kunden kom.
Därför fick jag den här.
Pappersbranschen är äta eller ätas.
Man måste leva och andas det. Man måste vilja. Vill du, Butler?
Vill du?
Ja, sir.
Visst, vi får se.
Företaget grundades för 30 år sen av en grupp likasinnade människor.
Vanligt folk som begåvats med speciella krafter.
De ville hjälpa de sina genom att hitta och skydda dem.
Vi hittar folk och ser till att de förblir ofarliga.
Ibland innebär det att de måste få helt klart för sig vad de är kapabla till-
-och lära dem att använda sina krafter i mänsklighetens tjänst.
Ibland kan det betyda att de måste...elimineras.
Hur fan kan du bestämma vem som ska få leva eller dö?
Om jag minns rätt, så försökte du skjuta en Sylar i huvudet?
- Han var ett monster. - Ja.
Och du var beredd att döda honom för en bättre sak.
Du agerade utifrån det moraliska beslutet att skydda din ras.
I Sylars fall spelar det ingen roll. Han är inget hot längre eftersom han är död.
Nu har du Molly.
Du och Matt Parkman skyddar henne.
Vi vill absolut inte lägga oss i det.
Vi erbjuder istället vår hjälp. Vi har resurser att erbjuda, dr Suresh.
Du talade om smittan som dödade din syster Shanti.
Ett virus.
Vi har pengarna för att bekosta er forskning.
Kan ni föreställa er vad som händer...
...om viruset muterade och smittade ner resten av befolkningen?
- Forskningen för det här är extremt dyr. -Tro mig, det är inte ett problem.
Vi har vår egen privata guldreserv.
Så...kan vi räkna med er?
Middag!
Kan jag få grönsaker nån gång?
Därför har jag köpt en vegetarisk pizza till dig och din favoritefterrätt.
Du försöker muta mig för att du aldrig lagar mat. Jag saknar Mohinder.
- Han lagar mat. - Jag kan laga mat.
Fast jag tänkte att om jag köper pizza får vi tid att prata.
Prata om vad? Har du klarat ditt polisinspektörsprov?
- Med beröm godkänt. Är du stolt? - Det beror på.
- Fuskade du? - Varför undrar du det?
Det är orättvist att läsa tankar.
Det är min talang. En baseballspelare som använder sin fysik fuskar väl inte?
Du vet att det inte är samma sak.
- Jag vill prata om de här teckningarna. - Du byter ämne.
- Både jag och ms Gerbers är bekymrade. - Vill inte du prata om ditt prov-
-vill jag inte prata om mina drömmar.
- Jag vill hjälpa dig. Du får inte... - Jag vill inte prata om dem!
Får jag äta färdigt på mitt rum?
Visst. Gör det.
Den här boken är otrolig, Alejandro. Författaren har räknat ut allting.
Vet han vad som ligger bakom, känner han till botemedlet.
Så måste det vara. Gud kan inte ha gjort det här mot mig-
-om det inte fanns en möjlighet till räddning.
Det är inte ditt fel, Maya. Du måste förstå det.
Du upprepar det hela tiden...men det du säger underlättar inte, Alejandro.
- Inte när jag vet vad som kan hända. - Inget kommer att hända.
Jag låter inte det hända nu när jag är hos dig.
Varför stannar vi?
Hörni.
- Följ med mig. - Stanna kvar här.
- Vad är problemet? - Pengarna... Sa jag 3 500 kronor?
Jag menade 3 500 per person.
- Jag vet att det var för oss båda. - Förlåt. Det var ett misstag.
Jag menade att...du åker i baksätet och din syster bredvid mig här fram.
Jag sa att vi håller ihop.
Det är avtalet. Acceptera det eller strunta i det.
Din jävel!
Nej! Du förstår inte... För Guds skull!
Du begår ett misstag! Alejandro!
Snyggt, ballerinan. Hur smakar golvet?
Mår du bra?
Bry dig inte om dem. Jag ska leta upp fjädergrejen.
- Tack. - Ingen orsak.
- Robot. - Är jag en robot nu?
Så vitt jag kan se.
Bollen, tack.
- Du känner mig inte ens. - Du kunde svaret idag-
-men du sa inget. Du vill inte att folk ska få veta att du är smart.
Du vet precis hur jag är, eller hur?
Jag känner igen en robot när jag ser en.
Kom igen, Martha. Det är bara en volt från plattformen och tjejerna fångar dig.
- Lämna henne ifred, okej? - För det första: Jag känner inte dig.
För det andra: Som kapten för hejaklackslaget har jag rätt-
-att leta upp nya talanger till hejaklacken. Jag tror-
-att Martha har vad som krävs för att bli en hejaklackstjej.
Så du kan göra en volt från plattformen?
- Vad är grejen? - Om det är så lätt-
-så kan väl du göra det? Faktum är, att om du klarar det-
-så slipper Martha.
Okej, jag gör det.
Det här blir nåt extra...
Vi väntar.
Du har rätt. Jag klarar det inte.
Det var ju överraskande.
Skada mig inte...
Jag ser dig...
Det är ingen fara. Det var bara en dröm.
- Gode Gud, han kan se mig... - Såg du honom?
Såg du hur han såg ut? Berätta var han är, så tar jag hand om honom.
Nej. Han är för farlig.
Berättar jag var han är... dödar han dig med.
Nej, nej. Ingen ska döda nån. Jag lovar.
- Jag lovar. - Gå ingenstans, snälla.
Varför är du kvar än?
Har du fortfarande rast?
- Ja, det har jag. - Du skulle börjat för fem minuter sen.
Kunderna står i kö därute.
- Jag ska dricka upp mitt kaffe. - Nej, det ska du inte.
- Ut med dig nu. - Det är bara en slurk kvar.
Se på mig när jag pratar med dig. Hör du vad jag säger?
Jag hör dig klart och tydligt.
Nu ska du lyssna på mig.
Jag är trött på ditt skitsnack. Från och med nu jobbar jag när och hur jag vill.
Jag tar rast när jag vill och du pratar aldrig nånsin med mig igen.
- Har du förstått? - Ja.
- Är vi överens nu? - Ja.
Jag förstår inte. Den legendariske samurajmästaren Takezo Kensei-
-som min berättade sagor om, är en gaijin?
Jag måste pissa.
Är du säker på att du är Takezo Kensei?
Bra namn, eller hur? Kensei betyder "Svärdshelgon".
Man tänker efter innan man muckar med det.
Jag kom på det när jag kom hit från England.
Är du engelsman?
Det var en överraskning. Det finns få här som jag kan prata med.
Tack för det, unge man.
Jag kom hit med ett av de få skeppen kejsaren släppte igenom.
Skeppet lastade te och seglade tillbaka, medan jag sökte lyckan här.
Om du visste vad de betalar för att skyddas mot banditer.
Kensei slåss inte för pengar, utan för äran.
Verkligen? Så länge det är ära jag kan köpa saker för.
Det går ganska bra. Leta upp en tuffing, sätt honom på en häst på ett fält-
-och låt honom basunera ut att han är den fruktade Kensei.
Sen sätter jag mig på en trädgren och prickar de svarta soldaterna en och en.
- Det är att slåss oschyst. - Det är smart.
Han får skäligt betalt... om han överlever.
Det kan inte vara sant.
Jag kommer från framtiden. Många år in i framtiden.
- Dina ädla handlingar blir historiska. - Från framtiden?
- Den var bra. - Det är sant.
Jag vet vad som händer dig. När jag var liten läste jag boken om dig.
Hur du dödade svartbjörnen i Sakashita.
Din kärlek till svärdssmedens dotter och att du besegrade den fruktansvärda-
-vitskäggiga krigsherren och räddade byn Otsu.
- Otsu? - Känner du röklukt?
- Vilken by är det där? - Det där bör vara Otsu.
- Kan ni berätta vad det här handlar om? - Jag kommer att dö.
- Meddelandet är tydligt. - Vem har skickat det?
Jag vet inte. Det kan vara vem som helst av dem.
Dem?
Allihop är väldigt mäktiga.
Du har varit en lojal och pålitlig vän.
Du ska lämna mig nu. Det är inte säkert tillsammans med mig.
Det kan jag inte. Jag kan inte överge er.
För Hiros skull stannar jag och kämpar vid er sida.
Ska vi kämpa behöver jag ett svärd. Kan du skaffa ett till mig?
Jag kommer tillbaka så fort jag kan.
Det är ingen fara.
Får jag se det.
- Jag tar inte lätt på dödshot. - Nån försöker lura oss.
Gör de? Charles Devaux. Linderman. Er make.
De är döda allihop.
Nu...är det nio.
Tror du att nån av oss skickade de här?
Ja. För smärtan vi orsakat. För människorna vi har dödat.
Vårt lidande har inget slut.
Jag sökte försoning genom att hjälpa Hiro-
-att uppfylla sitt öde att rädda världen.
Hur hjälpte du din son?
Angela!
Jag reser till Japan ikväll. Du bör också försvinna.
- Vad har hänt här? - Banditer. Det tog allting.
Finns det ingen Gud som beskyddar oss?
- Åh, nej. Jag har förändrat historien. - Byar brinner ner ibland.
- Det är sånt som händer. - Nej, inte det här!
Min framtid kanske inte existerar längre. Inga datorer, bilar, Ando eller jag.
"Great Scott."
Du ska inte sura för allting, min väldigt märkliga vän.
- Ta lite saké, så känns det bättre. - Låt sakén vara!
Du ska vara en hjälte.
Hjältars säckar fylls aldrig med salt och saffran. Det är bara slöseri med tid.
I berättelserna belönas du med mer guld än kejsaren har.
Du fick Japans vackraste kvinna, svärdssmedens dotter som din prinsessa.
Vi gav dig allt vi hade för att du skulle försvara oss.
Nu är våra hem nerbrända. Banditerna tog min far som gisslan.
- Och du sitter här och dricker. - Allas dag behöver inte bli förstörd.
- Du svor att utmana dem i strid. - Ja, det gjorde jag, Yaeko.
Men han här ställde till det.
- Mitt svärd! - Mitt svärd!
Det är min fars svärd. Han smidde det. Du fick det för att kunna skydda dig.
- Är det svärdssmedens dotter? - Jag tror inte att hon är min prinsessa.
Vänta! Svärdssmedens dotter.
- Vart är du på väg? - Nån måste rädda min far!
Gör inte Kensei det, gör jag det själv.
Vänta! Du måste rädda svärdssmeden så att dottern blir kär i dig.
Du måste bli den legendariske hjälten som du är ämnad att bli.
Du måste slåss mot svartbjörnen och mot de elva...
Det enda jag måste göra, är att hitta nåt att dricka.
Det här kommer att bli svårt.
86 dagar i rad med solsken. Det är oslagbart.
- Eller hur, Lyle? - Jag vet inte. Jag antar det.
Claire...hans första dag i skolan var händelselös...
...men hur var din? Hände det nåt speciellt?
Nej. Nej, ingenting...
...den gick förbi obemärkt. Som om jag inte varit där.
Det var bra, raring.
Hur var din dag då, älskling?
- Min? - Hände det nåt intressant på jobbet?
Jag gjorde en kalender till några far- föräldrar och en kompis bjöd på munkar.
Toppen.
Det är fantastiskt hur väl vi har anpassat oss till våra nya liv.
Familjen fick citroner och vad gjorde vi?
- Saft? - Just det.
- Det instämmer jag i. - Vi blomstrar allihop.
Alla förutom mr Muggles. Ingen har en aning om att du vunnit-
-två regionsmästerskap och fem bäst i din ras.
Din stackare. Hur kan man återvända till gården när man har sett Gay Paris.
Tack.
Måste vara från jobbet.
Ursäkta mig.
De svalde betet till slut. De tog kontakt i Kairo.
- Jag är med. - Bra.
Bitarna börjar falla på plats. Var vaken, försiktig och håll uppsikt.
Tillsammans ska vi sänka hela företaget.
Nej...!
Maya!
Vad har jag gjort?! Jag ville inte göra det.
- Det vet jag. Oroa dig inte. - Herregud, vad har jag gjort?
Maya...vi måste ge oss av.
Vi måste ta oss till USA. Till New York.
Läkaren där är den ende som kan hjälpa dig.
Lyssna på mig.
- Räck mig din hand. - De andra då...?
Vi åker till ett säkert ställe och begraver dem. Kom igen.
Varför ringer du mig?
Jag vet inte.
Gör inte om det då. Jag måste gå.
Vänta.
Jag vet varför du gör så här.
Jag saknar honom också.
Jag behöver någon att prata med. Jag vet inte om jag klarar det här.
Klarar vad då?
Att inte vara den jag är. Jag kan inte vara den de vill att jag ska vara.
Det känns som om jag ska explodera.
Du söker svar, precis som alla andra...
...men jag är inte rätt person...
...att ge dig svar.
Jag beklagar.
Ando.
Av allihop...så trodde jag inte att det skulle vara du.
Här är det!
Vad håller du på med?! Ska du ha ihjäl stackaren?
- Förlåt. - Dra honom ur regnet.
Se till att han andas.
Vi letar efter 9109. Siffrorna står på sidan.
Den ska stå på tredje raden bakifrån.
Där borta!
- Jag tänker behålla en låda. - Vad ska du med tolv Ipods till?
Du klarar ju knappt av en dator.
Vad fan?
- Vi kanske fick fel nummer. - Numret stämmer. Nåt annat är galet.
Vad är det där?
Vad fan gör du här?
- Var är Ipod:arna? - Hur kom du hit?!
Det här kanske får dig att minnas.
- Vad fan var det där?! - Vem fan är du?
Vem är du? Vad heter du?
Jag vet inte...
Jag vet inte.
FORTSÄTTNING FÖLJER